ARTHUR 3 DE TO VERDENER
Arthur var en dreng, der ville redde sine bedsteforældres hus.
Han bad de små minimoysere, der boede i baghaven, -
- om hjælp til at finde en skat, som var i Maltazar -
- og hans søn Darkos' besiddelse.
Prinsesse Selenia og hendes lillebror Betameche tog med.
Og efter at have været i knibe mange gange stoppede de Maltazar.
Fordømt.
Og fik fat i skatten.
Bravo, min dreng.
10 måner senere modtog Arthur et nødråb.
Han tog tilbage til minimoyserne så hurtigt som muligt.
Sammen med sin ven Max og hans mariehøne drog han ud.
Efter at have befriet Betameche fra en hær af enhjørninger -
- kom han endelig frem til minimoysernes landsby.
Men så opdagede han, at nødråbet var en fælde skabt af Maltazar.
Maltazar ville tage Arthurs plads på rejsen ud af minimoysernes verden -
- og ind i menneskenes verden.
Nu er M større og stærkere.
Hvordan kan Arthur, Betameche og Selenia stoppe ham?
Nu kan du endelig finde ud af det.
BEFRIELSESHÆREN I DAG
De er så flyvske i dag. Sært, for foråret er for længst forbi.
Hvad sker der?
Hvad?
Det er jo forfærdeligt!
Hej, smukke. Vi gør det her færdigt en anden gang. Jeg må advare kongen.
Kom så, taxa.
- Bankede du på? - Med hovedet.
- Brug dog hånden. - Jeg må tale med kongen.
Arthur, det her er et dårligt tegn. Kan du ikke gøre noget?
- Jeg kan da prøve. - Godt.
- Er hun stadig i gang? - Ja.
Hej.
Synes du ikke, vi bør lægge en plan, inden vi tager på eventyr igen?
Vi skal fange den onde M. Det er planen.
Han er ond og over to meter høj nu. Vi er to millimeter.
Hvad er forskellen? Man måler ikke en soldats mod i centimeter.
Nej, på antallet af folk til hans begravelse.
Du aner ikke, hvor meget to meter er. Dit sværd vil ikke nytte noget.
- Han vil bruge det som tandstikker. - Måske.
Jeg er prinsesse, og jeg vil forsvare mit rige til sidste blodsdråbe.
Kanon tale, søs. Men sværdet sidder stadig i stenen.
Sig mig.
Er det ikke lang tid siden, jeg har banket dig?
Næ.
Stop. Den bedste plan er ikke at banke hinanden.
- Hvad er så den bedste plan, smarte? - Vi må tænke lidt over det.
M er meget stor, og vi er små, men han er fremmed i en verden, jeg kender.
Og M vil samle en hær og invadere os.
Og han er større og hurtigere nu.
Så vi har kun én mulighed. Vi må også blive store.
Bravo, Arthur. Og hvordan skal vi kunne blive store?
Måske skal vi spise masser af selenial-suppe og vokse en millimeter?
- Nej, men der må være en løsning. - Ja. Det står i bogen på side 712.
"Hvor der ingen løsning er, er der intet problem."
Der er et problem, og løsningen er ikke i en bog.
Du har ret. Ikke i én bog, men mellem to bøger.
I Archibalds læseværelse så jeg en flaske.
Det er en eliksir, der forvandler dig til menneskestørrelse.
Så vi er altså ikke menneskelige nok?
Selenia, det er et skidt tidspunkt at blive uvenner på. Eventyret kalder.
Ved den store skov! Det der vænner jeg mig aldrig til.
- Det' det seneste og svedigste. - Politiet kommer, Picasso.
Du sætter ikke pris på min kunst.
Simon, dit skilt.
Dit skilt skal sidde fire fingre over brystlommen.
Undskyld, politimester. Tak for tippet.
- Martin, det gik stærkt. - Altid på pletten.
- Ja. Hvem er det? - Han er min nye makker.
Han er nyuddannet. Jeg prøver at lære ham alle fiffene.
Alle metoderne. Det, man gør, og det, man slet ikke gør.
Han kravler allerede efter en måned. Det er da lovende.
Simon.
- Jeg har mistet mit skilt. - Find det!
Det var min svigersøn, der insisterede på at ringe til dig.
- Goddag, Martin. - Frøken Rose.
- Lad mig lave dig noget lemonade. - Mange tak.
- Hvad er der sket? - Han har fået for meget sol.
- Varmen får folk til at se ting. - Lad mig tale med ham.
Nå, hvad er det så, vi har set?
Jeg så Djævlen.
Djævlen?
Og hvordan så han så ud?
To og en halv meter høj med en stor hat.
Og vinger på ryggen.
Interessant. Og hans hudfarve? Hvid, sort, gul?
- Grøn. Med blå pletter. - Nogen særlige kendetegn?
En stor næse uden næsebor.
Og huller i hele kroppen.
En af hans arme var vissen, mens den anden var enorm -
- med en slags kløer, -
- som han smed mig rundt med.
Jeg var så bange, at jeg råbte på min mor.
- Hej, Martin. - Der var en ting til.
- Jeg tror, han kan lide skumfiduser. - Jeg behøver vist ikke vide mere.
Jeg skriver en rapport, og så tales vi ved.
Simon. Archibald, jeg vil ikke gøre dig bekymret, -
- men måske står det værre til.
Bare rolig. Jeg har kendt ham, siden han var så lille her.
Hvad med at spærre ham inde?
Bestemt. Men så skal vi fange ham først.
Så bryder vi magien, og så krymper han til tre millimeter igen.
Og så er alt normalt igen. Tak fordi du kom.
Politimester. Jeg kan stadig ikke finde mit skilt.
Lad os nu bare komme væk fra det her galehus.
Det er så typisk mennesker. De smider bare ting ud.
- Hvad er det? - Et politiskilt.
Når jeg forsvinder, fejrer mine forældre det.
Er det her den bedste vej ind i min verden?
- Pas på. - Det er en sump.
- Det er bare lidt mudder. - Nej.
- Hvor kommer de fra? - Regn og mudder tiltrækker dem.
- De spiser hvad som helst. - Hvem som helst.
Selenia har ret. Vi går i vejen for hinanden.
- Hvad med at I to går i forvejen? - Jeg har en bedre ide.
Hop op, så glider vi hen over dem.
Alle mand om bord på insekt-ekspressen.
- Hvordan styrer man den? - Man læner sig til siden.
- Hvilken side? - Højre!
Venstre!
- Hvad med bremser? - Vi venter på, det bliver fladere.
De er enorme i år. Gad vide om den nye fabrik leder et eller andet ud?
Varmen får vejen til at se bulet ud.
Det er en luftspejling, ligesom i ørkenen. Snart ser du palmer.
- Jeg kan se en palme midt på vejen. - Det er en illusion.
Det er vandtårnet.
- Det ser ud, som om det bevæger sig. - Palmen forsvinder om lidt.
Det er ikke en palme!
Djævlen!
Kender du ham der?
Den onde M er forsvundet.
- Hvad mener du? - Vi har gennemsøgt hele skoven.
Han kan ikke være fløjet væk. Hans vinger har ikke virket i årevis.
Han kommer tilbage. Vi venter på ham.
Skjuler jer? Så store I er? Tror I ikke, folk vil bemærke...?
- Hvilket rør? - Det der fører til mit værelse.
Det ligger ved siden af Archibalds læseværelse.
- Vi må klatre hele vejen op. - Vi tager en boble.
Vi vil rejse.
Ved du ikke, man hilser, når man vækker folk?
- Goddag, vi vil ud at rejse. - Ja, hvorfor ellers vække mig?
For mit gode humør?
- Ved I, hvor I skal hen? - Op i røret med det røde håndtag.
Perfekt.
Bliv siddende og undgå spidse genstande og høje lyde.
Flyvetiden er fem minutter. Håber, vi ses igen.
- Om en million år. - Sikke en salgsstrategi.
Når jeg valgte det her sted, var det for at være i fred, -
- ikke for at blive vækket konstant.
- Har nogen rejst herfra før os? - Ja.
- Han græd som pisket. - Hvordan så han ud?
En stor fyr i rustning. Rare øjne, men kors, hvor var han dum.
- Darkos! - Lige præcis.
- Luk os ud! - Hav en god tur.
- Luk op. - Vi vil ud.
Taler man om uheld, sidder man i det.
- Vær nu ikke så overtroisk. - Tror I, det her varer længe?
Ja, indtil nogen åbner for vandet.
Douglas, jeg skal bruge fire frivillige.
- Hvad er der sket? - Vi så en luftspejling.
- En palme. - Og hvad så?
Det var ikke en luftspejling eller en palme.
- Hvad var det så? - Det var Djævlen.
Hvad?
Og så har jeg mistet mit skilt.
- Godmorgen, fru Springler. - Godmorgen.
- Hvordan går det? - Fint.
- Hvad kan jeg hjælpe med? - Jeg har brug for en ny dug.
Lad mig vise Dem vores udvalg.
Den her er fra Frankrig. Er den ikke smuk?
Goddag, fru Springler.
Hvis det er en patient, får vedkommende rabat.
Undskyld. Jeg ventede en anden.
- Hvad kan jeg hjælpe med? - Jeg så din annonce.
- Udmærket arbejde. - Tak.
- Hvad kan jeg hjælpe med? - Giv mig mit gamle ansigt tilbage.
Hvordan så du ud før?
Jeg var ung og flot.
En stolt og viljestærk kriger.
Stålsat på at erobre jorder og hjerter.
Og se mig nu. Jeg er en skygge af mig selv.
Jeg må sige, at du ikke ligefrem er...
...køn.
- Hvordan skete det? - Jeg blev forgiftet.
Jeg har set mange grimme tilfælde, men intet som det der.
Jeg tænker her på forrådnelsen. Hvem forgiftede dig?
- En kvinde. - Kvinder kan være så nådesløse.
Ja. Især billekvinder.
Det ville være godt, hvis du kunne finde noget i bladene.
En næse, ører, en mund. Så tag det med hertil, og så ser vi på det.
Jeg ved præcist, hvad jeg vil have.
Jeg aflyser alle andre aftaler.
Vis mig, hvad du vil have.
Jeg vil ikke kaldes Onde M mere.
Jeg vil kaldes M.
Magikeren.
- Vasker din familie sig ikke? - Jo.
Først barberer min far sig.
Derefter tager min mor sig normalt et bad, -
- men hos bedstemor vander hun blomsterne i stedet.
Hvorfor er det så svært at åbne for hanen?
Og ellers vil min bedstemor befri os. Hun vasker grøntsager til frokost.
Goddag, fru Springler.
Har De set min Arthur i Deres marker?
Og ellers vil bedstefar befri os.
- Så vi burde være på vej nu? - I teorien, ja.
Jeg vidste det. Det er skæbnen. Vi har gjort Skovgudinden vred.
Det kunne være værre.
Er der noget, der er værre end at være fanget i en boble i et vandrør?
Hvad så?
Med lidt held holder strømmen ham væk fra os.
- Hvad? - Hej.
Denne gang slipper I ikke fra mig!
- Selenia, hvad skal vi gøre? - Intet.
Han drejer boblen rundt, så han driver væk lige så stille.
- Ja. Ja. - Lad os heppe på ham. Kom så, Darkos!
- Kom så! - Kom så, Darkos!
- Løb! - Hurtigere!
God dreng, Darkos.
Bedre held næste gang.
Må man godt det der?
- Selenia, hvad gør vi? - Beder til, nogen skal bruge vand.
Og hvad hvis bønner ikke hjælper?
Så venter vi på klokken, der ringer det endelige opgør ind.
Farvel.
Fordømt!
Ja?
Den herre?
- Kan jeg hjælpe med noget? - Ja.
Jeg er frygtelig ked af at forstyrre Dem så tidligt.
- Er De faret vild? - På en måde, ja.
Det her var engang mine jorder.
For så længe siden, jeg næsten ikke kan genkende dem.
- Så De boede her som dreng? - Præcis.
Disse enorme enge var min barndoms legeplads.
De må virke mindre, nu De er høj.
Ja. Meget mindre.
Kom indenfor. Her er så varmt. Der er rarere i skyggen.
Ja. Jeg foretrækker skyggefulde steder.
Kom indenfor.
Bare tag plads, så henter jeg lemonade.
- Et glas vand er fint nok til mig. - Lemonade er en familietradition.
- Vores barnebarn elsker det. - Deres barnebarn? Jeg elsker børn.
- Hvor er han? - Han er...
Han er oppe på sit værelse.
Ræk mig din hånd.
- Er det her dit værelse? - Nej, badeværelset.
- Jeg vasker mig her. - Jeg vil hellere være beskidt.
Det er du også. Man skal slås med dig for at få dig i bad.
Jeg er da ikke bange for vand.
- Arthur, er der langt at gå? - Nej.
Du godeste. Her er biler. Prøv at se.
- Den her er sej. - Nej.
Jeg er vild med den her. Hvad med den her?
Nej. Dem har jeg mange af. Den her er min favorit.
Hvad særligt er der ved den?
Den kører hurtigt.
- Ved du, hvor vi skal hen? - Ja.
Vi har nu forladt badeværelset. Der er mit bord og min seng.
Og der er banegården.
Endestationen.
Har du flere overraskelser til os?
Faktisk er der én til.
Fortæl mig det nu. Jeg hader overraskelser.
Okay. Jeg har en ven. Han hedder Alfred. Han er en hund.
- Hvad er en hund? - Det er ligesom en stor gamulle.
Bare rolig. Han gør ikke en flue fortræd.
Smut så, Alfred. Lad hende være. Der er en bold.
- Du vil da ikke dræbe dyret? - Nej, jeg giver ham noget at jagte.
Det varer et øjeblik. Isterningerne vil ikke ud af bakken.
- Skægt. - Ja.
- Hvorfor inviterede du ham indenfor? - Nok på grund af stemmen.
- Det er ikke et ansigt, man glemmer. - Min hukommelse er ved at ryge.
Jeg kan ikke sætte ansigt på den stemme.
Far. Hvorfor kan jeg ikke åbne hanen?
Du drejer den nok den forkerte vej.
Læg hænderne på kanden.
Rose, vi har fået en gæst. Vil du sætte lemonaden ind?
- Ja. - Skat.
Vores gæst ser lidt sær ud. Prøv på ikke at stirre.
Bare rolig. Husk på, jeg arbejder frivilligt på hospitalet.
Fint.
Lidt lemonade?
- Hvad var det for et skrig? - Min mor.
Rose?
Skat? Skat? Skat?
Det er mig. Jeg er her. Sig noget.
- Jeg henter en kold klud. - Er det alvorligt, doktor?
- Jeg tror, hun overlever. - Godt. Vågn op, skat.
Kom tilbage. Kom tilbage.
- Vil prinsessen stige om bord? - Ja ja.
Hold jer fra sporet. Toget afgår nu.
- Jeg elsker at tage toget. - Det er lidt gammeldags.
Men i det mindste kan vi nyde udsigten.
Kuk-kuk.
Halløjsa igen.
- Det der gør ondt. - Lad os komme væk herfra.
Vent.
- Lad mig ordne det her. - Ja, nu ordner jeg dig.
Arthur.
- Hjælp. - Pas på!
Hasta la vista, skatter.
- Darkos, lad os slutte fred. - Okay.
Nej! Arthur!
Pas på!
Arthur, pas på!
Arthur! Beta, gør noget!
Arthur!
Godt klaret. Kom, Arthur.
Bliv her.
- Arthur! - Selenia!
- Arthur, vi har ikke tid til det her. - Jo. Jeg mener, nej.
Lad mig ordne det her.
Nej, Arthur.
Pas på!
Blinke blinke stjernelil nu skal fisken smages til
der på krogen spræller du derfor skal du ædes nu
Nej!
Det der har vi ikke tid til.
Kom, vi deler os.
- Darkos, vend dig om. - Ja, den kender jeg godt.
- Darkos, der kommer en tunnel. - Nå da.
Nå. Endnu et stykke. Pas på. Der er glas overalt.
Jeg har lavet kaffe. Lemonade ville have været dejligt, -
- men det er alt, vi har nu.
- Jeg sætter det herovre. - Det er alt for venligt.
- Må jeg låne jeres toilet? - Ja, det er lige efter trappen.
Tak.
- Er De uskadt? - Ja ja.
- Brækkede De noget? - Intet at brække.
Rør Dem ikke. Der sidder et glasskår i huden på Dem.
Det her må genere Dem. Lad mig fjerne det.
Så er det nok!
Djævlen.
- Maltazar! - Til tjeneste.
Jeg vidste, jeg havde hørt den stemme før.
Er jeg mesterlig til at forklæde mig, eller hvad?
Du fik narret mig, men i forhold til andre, jeg kender, er du en amatør.
Tag ham!
Nå. Hvor kom vi fra?
Du ødelægger alt, som sædvanlig.
Det er rigtigt.
Vores lille slagsmål har skabt lidt kaos. Tilgiv mig, Daisy.
Hvor kender du mit navn fra?
Jeg har set dig lave mad.
Og jeg var meget imponeret. Jeg kan dog ikke bedømme smagen, -
- fordi mine smagsløg er følelsesløse.
Men din lidenskab for det var et under for mig.
For eksempel din chokoladekage. Du blev ved, til den var perfekt.
- Har du udspioneret mig? - Nej, jeg beundrede dig.
Jeg observerede dig fra tre millimeters højde.
Men det er anderledes nu.
Jeg er vokset.
Beta, bliv her og hold vagt. Fløjt, hvis der sker noget.
- No problemo. - Nå, har du lært at fløjte?
- Et enkelt fløjt er nok. - "Har du lært at fløjte?"
Kom med.
- Kom, Selenia. - Ja ja.
Min kniv.
Nej. For stor.
For høj.
For svær. Perfekt!
Hej.
Denne vej.
Gudskelov. Den er her stadig.
Nå så det her er din lille hule. Dit palads.
Det er ligesom dig. Gammel og støvet og fuld af ubrugelige ting.
Far, jeg er her!
Alle disse ting er ganske nyttige, Maltazar.
Denne bog er for eksempel rigtig god til at nære ens sjæl med.
Hvis man altså har en.
Jeg er her! Far!
Archibald?
Kan du høre en lyd? En lille stemme?
Nej.
- Skynd dig, Arthur, de kommer. - Jeg gør mit bedste.
Åh nej.
- Det var den, du ville have, ikke? - Jo.
Og lover du så at gå med det samme?
Nu narrer du mig ikke, vel?
- Har jeg nogensinde brudt et løfte? - Nej.
Så prøv for en gangs skyld at holde dit.
Åh nej, det er en katastrofe.
- Du forskrækkede mig. - Skulle jeg have fløjtet?
Sjovt. Jeg var i mine følelsers vold.
- Du kender ikke til følelser. - Er det kun for drenge?
- Nej, alle, der har et hjerte. - Havde jeg ikke et, var du død.
Hvis jeg var større, havde jeg fået dig til at klappe i.
Og hvis Maltazar drikker væsken i flasken, vil han knuse os.
Det er Darkos. Vi må få ham ud derfra.
- Så han kan massakrere os? - Han hjælper os med at finde M.
Hjælp mig lige.
Den er for tung. Hvad er det?
- Dostojevskij. Det er alt for tungt. - Lad mig lige prøve noget.
Mine venner.
- Beta. - Undskyld.
Undskyld, Darkos.
- Tak, mine venner. Tak. - Det er i orden.
Selenia. Jeg ved, du hader mig, og med god grund.
Jeg har prøvet at massakrere dit folk hele mit liv.
Og så redder du mig.
Jeg har fulgt min far hele livet, og så forlader han mig. Igen.
Darkos, måske så han dig bare ikke. Vi er jo bittesmå.
Hvilken forskel gør det? Han har aldrig elsket mig.
Jeg har også haft det svært med min far.
Han forstår mig ikke, men jeg tror, han elsker mig.
Nok ikke på den måde, jeg foretrækker. Men det er jeg sikker på, han gør.
Virkelig?
Arthur! Min søn! Hvor er min søn?
Bare rolig, jeg skal nok tage mig af ham.
Nu, du har fået, hvad du vil have, må jeg bede dig om at gå.
- Det skal jeg nok. På én betingelse. - Sikke en overraskelse.
Om få dage har jeg slaver nok til at bygge mig et prægtigt palads.
Hver søndag skal Daisy bage en af sine berømte chokoladekager til mig.
Jeg troede ikke, du havde nogen smagssans?
Det er sandt, men jeg har stadig min fantasi.
- Nå? - Det skal jeg nok.
Jeg står ved dit palads hver søndag med en kage.
Jeg glæder mig til søndag.
Vi må indhente ham.
Hvorfor vil han være større, når han er en kæmpe?
Han vil bygge sig en hær.
Hvordan skal vi bekæmpe den?
Jeg aner det ikke. Lad os nu bare holde øje med ham.
Ved du, hvordan man flyver i dem her?
Niks. Men det er vel ikke sværere end at flyve på en mariehøne.
Vent. Vent. Venner.
Jeg vil gerne med jer. Jeg kender min far. Jeg kan hjælpe jer.
- Så får vi vist overvægt. - Jeg vil ikke være alene her.
Darkos, vent her. Jeg lover dig, at vi kommer tilbage efter dig.
- Mener du det? - På prinsesse-ære.
Okay, da.
Nej, jeg vil ikke vente på jer her. Jeg vil kæmpe. Jeg er en kriger.
Den er vel ikke sværere at styre end en myg.
- Det er det sidste, vi ser til ham. - Det håber jeg.
Men hvor er Arthur?
- Han er på vej mod skoven. - Vi skal bare følge efter ham.
Det er rarere, når den tingest ikke drejer rundt. Ikke?
Mine modige og stolte krigere.
Jeg er kommet som lovet.
Jeg vidste, jeg kunne stole på jer.
Nu skal vi have hævn!
Stol på mig, og I vil blive belønnet.
- Hvad sagde han? - Bare det sædvanlige vrøvl.
"Tak, fordi I kom. Jeg er stolt af jer"
Jeg er stolt af jer.
Men nok snak. Nu skal der handles. Lad os få gang i festen.
Selenia, vil du ikke forklare mig din plan?
Der er en, der kan lave en eliksir, som kan gøre dig stor igen.
- Skønt, men hvor bor vedkommende? - På den anden side af skoven.
- Så lad os finde en måde at rejse på. - Hvad tror du, jeg laver?
Det eneste, du kan tiltrække med støvdragere, er...
- En bi. - Ja.
- Undskyld mig. - Åh nej.
- Vi kan ikke flyve på en bi. - Er den ukomfortabel?
- Jeg er... - Det er sjovere end et fly.
Jeg er allergisk over for bistik.
Kom, Arthur. Spring.
- Kom nu. Spring. - Så for den.
Lad os se. En stor en til. Tag dem her også.
Den her hjælper. På med den.
Tak, frøken. Ambulancen er her om 20 minutter.
Har jeg sovet længe?
Lad os få lidt frisk luft.
Åh nej, ikke det.
- Jeg tror, vi er blevet opdaget. - Det var på tide.
Okay, kom så.
- Med ydmyg respekt, Majestæt. - Det forstår hun ikke.
- Beta, hent tolken. - Skal ske, chef.
Hvorfor vækker du folk på den måde?
- Du skal oversætte for os. - Jeg ville have et stille arbejde.
- Ja ja. - Får du mange gæster?
- I er de første og gerne de sidste. - Oversæt, og så smutter vi hurtigt.
Det er en aftale.
Jeg er Selenia af Matradoy, og jeg bøjer mig for Deres Majestæt.
Hun spørger, hvorfor I ankom uinviteret til paladset.
Den onde M er undsluppet.
Hvis vi ikke stopper ham, vil vores verden blive hans.
Vi må slå os sammen og stoppe ham, før det er for sent.
Godt sagt!
Hun spørger, hvad I kan tilbyde 500 bier bevæbnet med giftbrodde?
Hun har sådan set ret. Ét stik, og vi er døde.
Dronningen spørger, hvad din travesti er?
Min travesti? Hvilken travesti?
Din strategi. Undskyld. Dronningen læsper en anelse.
Vores strategi er helt enkel. Her er vores bedste ridder.
Han hedder Arthur, og han kender menneskenes verden. Den er hans.
Væk.
- Hvad sagde han? - Bien genkender Arthur.
Han reddede hende.
Han befriede hendes ben, blæste på hende, til hun trak vejret, -
- og så kunne hun flyve væk.
Tak. Tak. Det var da så lidt.
- Bravo! - Tak.
- Hvordan kan hun belønne helten? - Ved at give ham livseliksiren.
- Hvad foregår der? - Eliksiren laves om efteråret.
Hvis hun laver den nu, har de ikke noget til vinteren. Folket må vælge.
Hun går med på det.
Vi er reddet!
Vi er fortabt. Der er tusindvis af dem, og de er meget større nu.
Jeg har en galning på fri fod. Insekter prioriteres ikke højt.
- Gå hjem. - Politimester.
- Hvad nu? - Du må hellere se det her selv.
Hvad?
Åh gud!
- Jeg sagde det jo. - Tilkald forstærkning.
Hej. Aftalte vi ikke klokken 12?
- Klokken 12. - Vi bad om en læge og en ambulance.
- Er drengen blevet stukket? - Nej, hvorfor tror du det?
Jeg tilkaldte dem, så Arthur ikke bliver stukket.
Hiv stigen ned.
Armand. Alle dyr spiller en rolle i livets cyklus.
Ligesom egerne i et cykelhjul. Fjerner du en, styrter du.
Arthur er allergisk over for bistik.
Ét stik kan være livsfarligt.
Jeg har ikke været den bedste far, men det her har åbnet mine øjne.
Jeg elsker min søn, og fra nu af vil jeg påtage mig ansvaret.
Det bibo er færdigt. Denne vej.
Vi skal et stykke vej gennem skoven, så skynd jer.
- Varer det lang tid endnu? - Nej. Dråben er ved at forme sig.
- Fantastisk. - Hun klarede det.
- Hvad var det? - Ikke et godt tegn.
Okay, lad os gøre det her ordentligt.
Skal vi ikke lede efter Arthur, inden vi ordner de stakkels insekter?
Husk på, at hvis de angriber ham, dør han.
Ja, men vi ved ikke, hvor han er.
Åh nej, min far har tilkaldt brandmændene.
- Hvor sejt! Hvad er brandmænd? - Normalt slukker de brande.
- I dag starter de en. - Bierne har ret til at være her.
- Min far beskytter mig. - Ved at udslette en hel familie?
Han er bekymret for mig.
- Jeg er allergisk over for bistik. - Vent lige lidt.
Er du omgivet af bier, mens ét stik kan dræbe dig?
- Vi havde ikke noget valg. - Sikke en helt.
Tak.
Sikke en idiot. Hvad skal jeg gøre, hvis jeg mister dig?
Så du siger, du holder af mig?
Ja da. Jeg vil ikke tage på eventyr alene. Sig til dine forældre, -
- at de ikke må dræbe os. Så fortæller jeg dronningen om din allergi.
- Vi kan alle sammen råbe "far" i kor. - De kan ikke høre os for bierne.
Nå ja.
De kan ikke høre os, men måske kan de se os.
Udstyret er helt nyt. Det har aldrig været brugt før.
Det er en glæde at overvære premieren.
- Er alt sikret? - Javel.
- Er du okay, chef? - Ja. Holder I godt fast?
Bare rolig. De er professionelle.
Jeg må hellere hjælpe. Lad mig give jer en hånd.
Tak.
- Han har stået på en stige før, ikke? - Nej.
- Er du der, chef? - Næsten.
- Holder I fast? - Ja.
- Skat? - Skynd dig.
MOR
Dine briller, mor.
DET ER MIG
- Det er mig. - Ja.
- Arthur, hvor er du? - Rolig nu, Rose.
Arthur, hvor er du?
JEG ER I BIBOET
Nå, i biboet.
Åh nej.
Skat!
Det virkede.
Alt i orden, chef?
Skat, jeg er her. Vågn op.
- Elskede. - Arthur er her.
- Rolig nu. - Han er lige her.
- Okay. Okay. Hvor? - I biboet.
Ja, naturligvis.
- Det fortalte bierne mig. - Gjorde de det? Taler du bi-sprog?
Nej. Nej, det gør jeg ikke.
Men jeg kan læse det. Flydende.
- Skat, hvad snakker du om? - Armand.
Jeg ved ikke hvordan eller hvorfor, men jeg forsikrer dig, -
- at vores søn er i det bo, som du vil have udslettet. Gør noget.
- Forstår du mig? - Ja. Det er forstået.
Andet forsøg.
Hr. Brandkaptajn.
Måske er det forfejlede forsøg et tegn på, -
- at vi skal lade naturen gå sin gang. For naturen er som et...
...et hjul. Fjerner man én eger, så styrter man.
Jeg vil ikke forstyrre universets balance.
Jeg vil bare udføre min mission.
- Kan du høre mig, brandkaptajn? - Det er til dig.
- Bellerive her. - Tag straks tilbage til byen.
Javel, hr. Brandmajor. Vi trækker os tilbage.
- Javel. - Hvad med bierne, chef?
Vi kommer igen senere.
Det behøver I ikke. Tak.
- Kaptajn, hvad er der sket? - Intet.
Vi blev kaldt væk. De har brug for hjælp inde i byen.
Selenia, vil du ikke med? Ingen er bedre med et sværd end dig.
Min far er gammel. Nogen skal passe riget.
Og jeg lovede Darkos, jeg ville komme tilbage.
Så hver til sin verden?
Ja, men de har brug for hinanden. De er uadskillelige.
Ligesom os?
Ligesom os. Og spis nu.
- Hvad smager det af? - Honning.
Pas på dig selv. Du skal ud i et hårdt slag.
Det hårdeste bliver at skulle vente ti måner på at se dig igen.
- Jeg vil tælle hvert minut. - Og jeg vil tælle hvert sekund.
Er du okay?
Vildt. Han er en flot minimoyser, men han er grim som menneske.
Skat? Det er en skidt ide at tale med folk om dine syner.
- Hvilke syner? - Ja, hvilke syner?
Arthur, der bor i et bibo med bier, der kan læse og skrive.
- En gigantisk myre. - En gigantisk myre?
- Med blå pletter, vel? - Nej. En lyserød en på hovedet.
Jeg laver lidt kamillete. Det skal nok berolige dig.
Hej. Har vi mødt hinanden før?
Gå væk.
Det var ikke med vilje. Undskyld. Det var klodset af mig.
Sådan. Så er vi kvit.
Er vi så venner?
Farvel.
Noget siger mig, det er lige under næsen på mig.
- Hej, Darkos. - Hej.
Åh nej!
Bare rolig. Jeg gør dig ikke noget.
Jeg vil bare gerne vide, hvor Arthur er. Er han okay?
Jeg kan ikke høre dig.
- Han er okay! - Jeg kan ikke høre dig. Stå stille.
Gå tættere på.
Hallo?
- Kan du høre mig? - Ja.
- Det er mig Darkos. - Det ved jeg godt.
- Hvad sker der? - Ikke noget.
Jeg lyttede til radioen, hvis der var nyt om Arthur.
- Sig til, hvis du hører noget. - Det skal jeg nok.
Darkos, tiden er knap. Fortæl mig alt, du ved.
Okay.
Skønt. Skønt.
- Skønt. Den er skøn. - Du er heldig.
En kunde med samme slags bil blev påkørt bagfra, -
- så jeg stjal lidt reservedele.
- Skønt. - Det her er til dig.
Skønt. Tager du imod checks?
- Check, kort, kontant. Jeg tager alt. - Naturligvis.
Det kan ikke være sværere end at styre en bille.
- Den lyd kender jeg. Smukt. - Det er en fantastisk motor.
Hør vibratoen i de høje omdrejninger. Ren Mozart.
- Den er dejlig at køre i. - Nemlig.
Hallo!
Arthur! Min søn? Du er i god behold!
Archibald? Lad mig hjælpe dig. Jeg kender min fars styrker og svagheder.
Hjælp mig ind i din verden, og så besejrer vi ham.
Bare rolig. Arthur er nok i hælene på ham, og jeg hjælper.
Min far har nok allerede samlet en hær i menneskestørrelse.
Tror du, en dreng og hans bedstefar kan stoppe ham?
Du har nok ret.
Hjælper jeg dig ind i vores verden, -
- hvordan kan jeg så vide, du ikke spreder skræk med din far igen?
Jeg har aldrig villet sprede skræk. Jeg ville bare være normal.
Have et normalt liv og være sammen med mine venner.
Tage i parken og spille bold.
Pas på.
Archie, for hans og min skyld må jeg overbevise min far om, -
- at kaos og ødelæggelse ikke duer. Man kan ikke fjerne smerte med smerte.
- Holdt du dine eliksirer skjult? - Jeg kender din far.
Fra menneske til dyr, fra dyr til plante, fra plante til minimoyser, -
- fra minimoyser til... Bingo.
- Er du sikker på, det er den rigtige? - Det finder vi ud af nu.
Darkos er i klemme.
Archie, pas på.
Nej, ikke ned i flasken.
Og jeg tror, Archibald er ved at begå en fejl.
En stor fejl.
Så kører showet!
- Åh gud! Åh gud! - Jeg har aldrig set noget lignende.
- Hvad er det der? - Gigantiske myg.
Gigantiske myg!
Jeg har aldrig set noget lignende!
Du er fra New York. Hvilken etnisk gruppering tilhører de der?
De er ikke fra New York!
Pas på!
Kom ud! Den eksploderer!
I dækning!
RÅDHUS
Fortæl mig, hvordan alting fungerer. Hvem er korrupt? Upålidelig?
Og frem for alt, hvem sidder på forretningslivet?
Det er mig. Jeg er borgmester i denne vidunderlige by -
- med 1.500 indbyggere.
Vi har ikke meget forretningsliv.
Vi går mest op i tryghed.
Det kommer til at ændre sig.
Chef! Benzinen!
Vi må få fat i forstærkning!
Hej.
Goddag.
- Jeg kan godt lide dit hår. - Kan du?
Tak.
- Skat, er alt i orden? - Ja da.
- Perfekt! - Kom med!
Jeg kommer, Archie. Farvel.
Du kører. Jeg har glemt mine briller. Tror du, du kan klare det?
Det er vel ikke sværere end at styre en myg?
Måske ikke.
Ups.
- Lad os køre. - Okay.
Fortæl mig, hvis du ser flasken, der gør minimoysere stærke.
Det er den her, vi skal bruge. Fyld tanken op, skatter.
Åh nej. Du må ikke løbe tør nu.
Det her er forsikringsselskabet. De får nok travlt nu.
Det er den nye restaurant.
M for Maltazar?
Naturligvis.
Du godeste!
Åh nej!
Undskyld.
Fang ham!
Lad os tage ham!
Læg den tilbage.
Hullet er for lille. Vi kommer aldrig igennem.
- Gå udenom, idioter. - Javel, chef.
- Arthur? - Til tjeneste.
Tag ham!
Gud, hvis du vil hjælpe mig, så skal det være nu!
Tag ham.
DRÆB DEM ALLE
- Det klarer du fint. - Tak.
- Prøv at slappe lidt af. - Okay.
Det var straks rarere.
Fra nu af styrer jeg det her show.
Tag ham.
- Jeg håber ikke, vi kommer for sent. - Det finder vi snart ud af.
Sikke et sørgeligt syn. Darkos, vi må gøre noget.
Hvad med at dræbe dem alle sammen?
Jeg tænkte, det skulle være mindre ekstremt.
Undskyld.
Tak.
Nu, man har modtaget vores budskab, så er det tid til hævn.
Denne forræder er den første, der skal undgælde.
Hans straf skal statuere et eksempel. Stå mål med hans opsætsighed.
Uden medfølelse og ynk.
Løslad ham.
"Løslad ham med det samme."
Løslad ham med det samme.
Kom så. I hørte ham jo godt.
Lyt til jeres herre, hvis I ikke vil knuses af ham. Arthur.
- Bedstefar. - Jeg er så glad for at se dig.
Du kom i rette tid.
Hvor det smerter mig at føle både sorg og glæde.
Glæden ved at se dig i live -
- og smerten over at blive misforstået af sit eget barn.
- Et barn, du forlod. - Nej, Darkos.
Jeg forlod dig ikke. Jeg ledte overalt.
Under hver en sten i vores ruinhob af et rige.
Min skam bestod i, at min søn skulle arve en tragedie og ikke en triumf.
Min søn burde have magt og vælde. Jeg sled for at genopbygge vores imperium.
Jeg håbede på, vi kunne genforenes, så jeg kunne give det til dig.
- Til mig? - Jeg ved, du har lidt.
Men imperier bygges af sten. Ikke af træ fra en grædepil.
Dine lidelser i fortiden er din styrke i fremtiden.
- Virkelig? - Ja da. Se.
Mine tapre soldater, lad mig præsentere jer for ham, -
- der kan lede jer til sejr.
Han er ung og stærk. En moderne leder for en moderne verden.
Byd jeres nye overherre velkommen.
Stakkels fjols.
Nu fatter jeg ingenting. Hvem er overherren nu?
Klap nu bare i, hvis du vil have løn.
Åh nej. Tror du, Maltazar står bag det her?
Det er hans stil.
Undskyld.
Venner, I var værdige modstandere.
Men nu er nederlagets time oprunden. Sådan er livet.
Arthur, tag knivene på mine skinneben.
Jeg har drømt om...
- Arthur, ved du, hvad du gør? - Ja.
Jeres vedholdenhed fortjener en mere lødig tilgang.
- I skal få en smertefri død. - Godt nyt.
Jeg vil endda vise min beundring for jer ved at give jer et sidste ønske.
- Hvem af jer ønsker at dø først? - Mig!
Jeg vil gerne gemme det bedste til sidst. Giv mig ham der.
- Beta, skynd dig! - Okay!
Har du noget at sige, inden vore veje skilles?
Jeg forfølger dig ned i Helvedes dyb.
- Gør bare det. - Hurtigere, Beta!
Nu!
Klar til at angribe.
Angrib!
Hvad sker der med mig? Jeg skrumper. Hvad sker der, Archie?
Ikke så meget. Du må bare glemme dine drømme om storhed.
- Og tage tilbage, hvor du kom fra. - Jeg vil ikke være lille igen.
Folkens, kom til mig.
BEFRIELSESHÆREN I DAG
Vores befriere.
Maltazar, bliv her, ellers dør du!
Døden skræmmer mig ikke. Jeg er soldat.
Af sted. Jeg tager mig af det her.
I dækning!
Maltazar, stop!
I fanger mig aldrig! Jeg er den onde M, hersker over Nekropolis, -
- kejser af De Syv Jorder.
Velkommen til dit nye hjem.
Godt.
- Flot. Connelly? - Ja.
Hent de sårede og sørg for førstehjælp.
Bedstefar? Bedstefar? Bedstefar? Darkos?
Ja?
Darkos, er du uskadt?
Jeg har da haft det bedre.
Du kan ikke blive her. Kom med.
Nå ja... okay.
Kom. Luk døren.
Undskyld. Undskyld.
- Kom nu. - Undskyld. Ups.
Rolig nu.
Du er nødt til at holde lav profil, indtil jeg får fortalt dem, du er god.
- Synes du virkelig det? - Selvfølgelig.
Du er fantastisk.
Og jeg er stolt over at være din ven.
Undskyld. Det var ikke med vilje. Er du okay? Undskyld.
Det er okay. Her. Tag den her kappe på.
Du er ikke ligefrem let at se på.
Måske skulle du tage en maske på. Jeg finder en hjelm til dig.
Den her.
Hvor ser du sej ud.
Vær stille. Jeg er tilbage om lidt.
- Undskyld. - Stille.
Er her nogen?
Hej.
Undskyld, jeg forstyrrer, men jeg er fra pressen.
Jeg vil gerne stille et par spørgsmål, hvis det er i orden.
Folk her i byen siger, de så Djævlen midt på torvet, -
- som pludselig skrumpede og forsvandt.
Kan du bekræfte det?
Må jeg lige filme det der? Det er det perfekte skud, det der.
Fantastisk. Kendte du ham?
Han er min far.
- Far. - Arthur!
Øjeblik.
Min søn! Du er uskadt.
Jeg er så glad. Jeg hader mig selv for at have været så streng ved dig.
Jeg lyttede ikke til dig, men det vil ikke ske igen.
- Det lover jeg. - Det er okay.
Jeg vil bevise, jeg er værdig til at have en søn som dig.
Jeg er så glad for at se dig, far.
Det varmer en gammel mands hjerte.
Tak.
Svigerfar.
Er det ikke skønt at se en familie genforenet?
Og snart vil vi være genforenet med vores. Vi ses snart, min prins.
Sikke en historie.
Det er helt ufatteligt! Se, Arthur.
Det kostede mig en formue at få den repareret.
- Tror du, biler er gratis? - Det er bare en bil.
- Det er en Dodge V8. - Det er en skrotbunke!
Det er min bil!
Skål.
Undskyld. Vil du række mig mit skilt?
- Simon. - Mange tak.
Og nu, mine kære venner, Daisys berømte chokoladekage.
- Jeg skærer ud. - Nej, skat.
- Jeg vidste det. - Lad du hellere din mand gøre det.
Archie, lad Rose skære kagen ud.
Hun er ikke mere klodset end andre.
Hun skal bare opmuntres og støttes.
Er det ikke det, det her har handlet om?
Om tillid og om at hjælpe hinanden?
Rosie, skær du bare ud.
Tak, mor.
- Skat, det er en skarp kniv. - Sæt dig ned, far.
Undskyld.
Det sidste stykke er til dig, mor.
- Flot klaret, mor. - Undskyld mig et øjeblik.
Jeg lovede at komme med kage hver søndag.
Det er søndag, og her er den.
Hej, unger.
Det er mig, Darkos.
Din mor synes du er streng
hun ved ik' om du' en pige eller dreng
hey skat dit hår er cool
skal vi ta' i byen en smul'?
Du kan li' mig og jeg elsker alt
vi danser fedt og vi ser godt ud
du elsker bands som gi'r det et skud
du vil ha' mer' og du vil ha' det nu
de nedgør dig og de si'r jeg ta'r fejl
du er lidt kikset du tror deres øregejl
rebel rebel dit tøj er itu
rebel rebel du ligner en gru
rebel rebel hvordan ku' de vide?
Lækre tøjte det er dig jeg kan lide
Og så...
...kører showet!
Dit tøj er itu du ligner en gru
du kan ikke få nok for nok gi'r ikke chok
du har signaler du sender dem ud
du hører startskuddet og du fyrer den af
du vil se på når fyrene skal ha' dada
og dit tøj er itu
du ligner en gru
du er en vinder
og det vidste de ik'
de vidste det ik'
hvad vil du vide? Hvor skal du hen?
Og de signaler du valgte
ballademagerbarn
Nu kører showet, skatter.
Oversættelse: Jesper Buhl Scandinavian Text Service 2011